Dedikeret til mindet om Rick Finkelstein
For hundreder af år siden, da romerne havde besat Britannien,
var klanerne i nord umulige at tæmme,
så kejser Hadrian byggede en mur tværs over øen
for at stoppe deres dødbringende togter og kontrollere landet.
Selvom Rom faldt til sidst,
står muren stadig.
Riddere fra kongerigerne i syd bevogter dens voldanlæg
i evig frygt for det mystiske nord
hvor nogle klaner anført af vise druider
dyrker deres land i fred,
mens andre drømmer om den dag, muren vil blive væltet.
Må ilden bære vores stemmer op
til stjernerne, vi sover under,
lad ånderne velsigne vores fædreland,
mens vi ærer de gamle love.
Oh himmel,
druider fra hver klan samles her for at forstå dine mysterier
og lære om fremtiden.
Et stjerneskud
fra stjernebilledet Draco.
Det er et tegn
om at samle sværdene, marchere over muren
og indtage de rige lande, som er vores retmæssige ejendom.
Læg dette i vores skatkiste til sikker opbevaring.
Bror Brude,
nogle gange må du lade godt være godt.
Er vi ikke de nordlige folkeslags vejledere?
Hvorfor lære forfædrenes besværgelser, hvis ikke for at bruge dem retfærdigt?
Jeg begynder at tvivle på, druidekredsen stadig kan anføre kelterne.
Stjerneskuddet kan betyde en ny æra for kelterne.
En fredens æra.
Vores folk er trætte af at kæmpe.
Derfor inviterede jeg det malede folk til at slutte sig til os.
Pikterne.
For at anspore klanerne til krig.
De er gode til at motivere.
Jeg tager
dig!
Ved sol og måne
bytter position, to som en,
dans, druider!
Ved månens skær, under hvilket al kraft flyder,
viser vi vores folk vejen frem
med blod
og jern!
Godt, I fodslikkere!
I morgen vil de væbnere, som har behaget mig,
blive slået til riddere
og vinde et sølvsværd.
Dette er jeres sidste prøve
i kamp.
Og vinderen
får en del
af indsamlingen.
Begynd.
Tag det ikke for tungt, ikke alle kan blive riddere.
Du bliver sikkert en god soldat.
Jeg tager ikke mod ordrer. Jeg giver dem.
Læg vægt bag!
Få fat i et sværd!
Endelig noget interessant.
Jeg får et sæde ved ridderbordet.
Skal du altid bruge to venner for at få sværdet op?
Jeg har ventet længe på at give dig bank.
Du burde give op, Gareth.
Jeg giver ikke op.
Det kommer du til.
Jeg giver op.
Jeg beder dig, Gareth.
Sir Gareth.
Det er en den første i måneden! Betal!
Betal, hvad I skylder!
Betal!
Vis respekt for sir Horsa.
Hvad? Nej.
Jeg beder Dem.
Her er dine blodpenge. Gid de bringer dig held.
Pas på, hvad du siger!
Betal!
Kom nu, betal!
Mønter.
Hvad skal du med et par mønter fra en fattig mand?
Tror du, muren er nok til at beskytte jer mod vildmændene?
Vis lidt respekt.
Det er tid. Alle betaler!
De har forberedt sig på krig de sidste par måneder.
Skal vi lade dem møde din datter?
Kom ind. Af sted.
Hvem, tror I, forsvarer garnisonen?
Du der. Du er den næste.
Gamle mand!
Har du ler i ørerne?
Det er tid til at betale din skat.
Der er ikke mere handel.
Folk er bange. De er flyttet sydpå.
Jeg har ikke solgt nok til at betale dig.
Du kender proceduren.
Skal jeg minde dig om det?
Du har god smag.
Der er tolv dage af mit liv i den.
Hvor meget har du givet af dig selv til nogen ting?
Er han besværlig?
Nej!
Jeg viser ham bare, hvem der bestemmer.
Den føles let.
Nogle af dem havde ikke nok, mester.
Men det sker ikke igen. Behold min andel.
En væbner, som afstår fra hans andel?
Det var for at ære dig.
Du ærer mig
ved at adlyde mine ordrer.
Knæl.
Dybere.
Husker du den lugt?
Det er stanken af de fattige og almuen.
Hvorfor vil du tilbage til det, dreng?
Jeg er ikke en dreng mere, mester.
Og jeg vil ikke tilbage.
Jeg vil være ridder.
Du har arbejdet så hårdt for det,
og nu smider du det hele væk.
For hvad?
Barmhjertighed.
Du er god med sværdet, men du koster mig penge.
Tag dine ting og forsvind.
Du bliver ikke slået til ridder.
Men jeg har adlydt alle dine bud.
Jeg har smurt din rustning, passet dine heste.
Jeg har ikke andet.
Du skylder mig hundrede crowns.
Giv mig dem.
Så kan du få dit sværd.
Du kan blive en af os!
Du kan blive en ridder!
Jeg ville være nødt til at stjæle for at tjene så meget.
Så må du hellere komme i gang.
Sværg ved dit liv.
Jeg sværger troskab.
Sværg ved dit liv.
Jeg sværger troskab.
Flere riddere, mere krig.
Rådne helt igennem.
Rejs jer, riddere af sir Horsas garde!
Mit tag lækker,
men ikke så meget.
Kom.
Mere suppe, Begilda.
Han er en voksen mand.
Legenderne fortæller, at dragerne tjente menneskeheden.
Så jeg syntes, bordservice var passende.
Men ingen køber det.
Hvem vil røre ved et firben, hver gang de drikker?
Det bliver populært igen, vent og se.
Folk har brug for et tegn at tro på.
Fem år.
Så længe, har jeg hengivet mig selv til noget.
Fem år med at rense min mesters støvler.
Er det en orden, du stadig ønsker at være medlem af?
Pesten tog mine forældre.
Præsterne skilte sig hurtigt af med mig.
At være væbner var hårdt,
men jeg hørte til.
Når man er ridder, får man respekt.
Jeg vil finde de hundrede crowns og mit sværd.
Jeg vil ikke være fattig mere.
Hvor jeg kommer fra, siger vi:
"De fattige er først til at lide, men også først til at hjælpe."
Det er ærefuldt.
Himlen græder!
Hvad er det for en trolddom?
Det er et tegn.
Det er et tegn!
- På hvad? - En mulighed måske!
Sig, de skal fordoble portvagten.
Det kan være et keltisk trick.
Ja.
Min far var minearbejder, og han sagde somme tider...
Hans værktøj!
Han sagde somme tider,
at himlen ville kaste en sten ned på jorden,
en sten fuld af rigdom.
Det er nord for muren.
Der er malede kannibaler overalt.
Du har ret!
Men der er guld for enden af den regnbue.
Jeg kan gøre det.
Jeg ønsker dig held.
Når jeg så jer drenge løbe rundt i landsbyen,
spekulerede jeg på, hvad vores søn ville være blevet til.
Jeg ville have givet ham denne halskæde,
så han kunne give den til sin kæreste.
Måske kan du bruge den en dag.
Salpeter.
Er forsyningerne kommet?
Ja.
Jeg har en ridderløn at spendere på dig nu, min smukke.
Cuthbert.
Er det en ridder, jeg ser?
Nej, jeg tog fejl.
Bare en tigger.
Uden penge.
Endnu.
Han drager mod syd
for at finde en varm gade at dø på.
Du tager fejl som sædvanlig.
Jeg drager nordpå.
Over muren.
- Jeg kan ikke se! - Arrester ham!
Han har mit sværd!
Kom så!
Han slipper væk!
Hjælp! Tyv!
Han er på muren!
Til jeres poster!
Nu sidder du i suppedasen.
Held og lykke hos de vilde.
Du vil æde dine ord, når jeg kommer tilbage med fyldt pung
og gør krav på at blive slået til ridder!
Jeg kan stadig ramme ham!
Spar jeres pile.
De vil æde hans lever til morgenmad.
Ingen vil huske dig, Gareth!
Kom frem.
Der er mindst tusind crowns.
En drage.
Guld.
Hent troldmanden!
Du kan tro nej. Det er min!
Nej!
Skyg om dagen, lys om natten
udfør min vilje i månens skær!
Brødre. Vores mægtigste våben er her.
Det er et tegn!
Det tog en time at brygge det!
At lave gift kræver utvivlsomt tålmodighed.
Gift?
Det værner dig mod sygdom.
Hvad er dette sted?
Alt der er tilbage af druidernes samlede viden.
De er vores profeter
og vores orakler.
Jeg var lærling i den Hvide Cirkel,
under forberedelse til den Store Prøve
for at fortjene denne dragt.
Men så begyndte Brudes rædselsregime,
og druiderne blev dræbt.
Brude.
Troldmanden?
Jeg må finde ham.
Han har drageæggene.
- Ja. - Og de er meget værdifulde.
Ingen ved, hvad han gør med dem.
Men spar dine kræfter.
Du vil møde Brude tidsnok,
nu da du er på vores side.
Jeg er på min egen side.
Er du sikker?
Se.
Druiderne forudsagde, at et gunstigt tegn ville vise sig på himlen.
Og det er sket.
En drage er hjemvendt til vores land,
og jeg tror, den førte dig til os.
Den reddede dit liv.
Du er blevet udvalgt.
Et tegn.
Drager ville somme tider
dele deres hjerte med et såret menneske, som havde vundet dens respekt.
Du beskyttede uselvisk dens æg.
Kan det være farligt?
Det ved jeg ikke. Jeg er kun en lærling.
Lige nu lærer jeg binde op-formularen.
Knuderne burde forsvinde.
Jeg var lærling engang.
En væbner.
Før du blev ridder.
Ja.
Jeg vidste det!
Måden du håndterede sværdet på.
Og forsvarede dig mod vildmændene.
Du er ridder af det Gamle Kodeks.
Gamle Kodeks?
Merlin, den første druide,
var sammen med dragerne for over 400 år siden.
De hjalp kong Arthur med at bringe fred til hele øen.
De første drager gav ridderne et æreskodeks:
"En ridder sværger at være tapper.
"Hans hjerte kender kun dyd.
"Hans sværd..."
Resten er ulæseligt, der står bare "hans sværd."
Forsvarer de hjælpeløse.
Du kender det altså?
Ja.
Vi fremsiger det hver dag.
Lorne. Er murkravleren vågen?
Murkravler?
Det er Rhonu.
Vil du have mit råd?
Bare nik og sig ja.
Jeg sagde, sydlændingen skulle bindes.
Tilbage!
Rhonu, han kan hjælpe os.
- Han er en ridder, dragen reddede ham... - Nej.
Jo, jeg er, og jeg har intet udestående med dig.
Lad mig komme forbi, så går jeg.
Dræb drengen,
hvis du tror, det hjælper.
Vent!
Du behøver hjælp til at finde Brude.
Hvad hvis han kan hjælpe os?
Hvad hvis han kunne få dragen til at kæmpe for os?
Ikke gift.
Min onkel og jeg skar yderligere fem lig ned.
Brude har drevet hver landsby i skjul
og hængt alle våbenføre mænd, som ikke vil kæmpe i hans hær.
Vi ønsker kun at leve i fred.
Men mellem ham og din forbandede mur...
Lorne siger, den skabning reddede dit liv.
Er det sandt?
Er der kommet en drage fra stjernerne?
Og med ni æg.
Hvordan vil du vinde den over på vores side?
Da dragerne var i live,
tjente de menneskeheden.
Riddere havde et særligt bånd med dem. Vi er udvalgte.
Det er sydlandsk bavl.
Det var skæbnen, som førte mig til dragen.
Måske er det skæbnen, der forener os.
Hver strikke
udgør en buestreng, jeg vil affyre tilbage mod Brude i de dødes navn.
Denne er for min mor.
Vis os den drage.
Denne vej.
Jeg kan mærke ham.
Den bevæger sig.
Mit hjerte.
Og dit hjerte.
Er ét hjerte. Ja?
Mig, Gareth.
Mig, stærk.
God. Godt menneske.
De andre, vilde mænd. Dårlige.
Virkelig forfærdelige, onde, ildelugtende...
Jeg delte mit hjerte med landsbyidioten.
Kan du snakke?
Og du er en handrage.
Men du lægger æg.
Æggene er ikke mine.
Jeg er deres vogter.
Det var ikke for at fornærme.
Og jeg vidste ikke, drager kunne tale.
Det kan vi heller ikke.
Ikke sådan her i hvert fald.
Du gjorde det.
Da vores hjerter blev delt, var der pludselig ord i min mund.
Har du et navn.
Hjemme hedder jeg Hissyoxyillammochogannatoss.
Så...
Hvad med noget enklere?
Jeg har det. Du er en drage.
Hvad med Drago?
Drago.
Det er godt nok.
Hvorfor reddede du mig?
For din barmhjertighed.
De unge drager sidder inden i deres skaller.
Uden at tænke på dig selv
reddede du dem.
Gareth. Godt!
Det er i orden. Det er mine venner.
Det er mine venner.
Mig, menneske.
Du, drage.
Det har vi været igennem, tak.
Den taler!
Et vidne
til en drage og en ridder,
som deler et hjerte.
En ridder?
Dig?
Ja.
Sir Gareth.
Godt. Jeg har brug for en ridder til at hjælpe med at redde æggene.
I de forkerte hænder kan de volde stor skade.
Følg mig.
Hvorfor flyver du ikke ned og brænder dem alle til slagger?
Se.
Skynd jer! Den kommer!
Bliv ved med at fylde på bålene.
I hørte det! Med vinden!
Jeg tager en tunge for hver, der går ud!
Troldmanden har forbandet mig.
Om dagen eller ved fakkelskær bliver jeg spøgelsesagtig.
Hvis du kan slukke nogle fakler,
kan jeg få æggene tilbage og opdrage dragerne
som menneskenes venner.
Hvis vi får fat i æggene til dig,
hjælper du os så med at besejre disse vildmænd?
Med glæde.
Indtrænger!
Gør klar!
- Olie! - Ild!
Snart, mit barn.
Vil du forstå, hvad der venter dig.
Maling kan ikke skjule din sande hud.
En sydlænding?
Så langt hjemmefra.
Hvorfor er du kommet over muren?
Er du en spion?
Kan du lide mine skatte?
Jeg bad til,
at profetien ville bringe mig bare en drage,
jeg kunne gøre til min ejendom.
Bliv nede.
Men ni?
De vil vokse op med mig som deres eneste herre,
og når deres vinger bliver stærke,
vil de flyve over din mur
og påføre dit folk den rædsel, de har påført mit.
Bind ham til træet.
Det er, hvad der sker for dem, der modsætter sig månens tidevand!
De deler hinandens smerte.
Vand!
Forbundet,
ligesom Merlin sagde.
Hvis du dør,
dør dragen også.
Så værdifuld.
Brude valgte månen som sin åndelige vejleder.
Når den ebber ved daggry,
er han svagest.
Sov nu Månemoder.
Fyld din bug og skab en mørkere nat.
Kom. Vi går på jagt.
Jeg kan fremkalde en tåge,
der er tæt nok til at skjule jer,
men samtidig så naturlig,
de aldrig vil gætte, det er mig.
Hvis du ikke er hundrede crowns værd, steger jeg jer.
Lorne.
Her.
Jeg kan gøre det.
Jord og vand,
sorteste mose,
vand og luft,
hvid som tåge.
Hvid som tåge!
Hvad er det her?
Trolddom!
Heste fra træerne!
Gør jer klar, mænd!
Flyt jer!
Jeg tager den.
Grib!
Der skal mere til end røgtricks, gnom.
Stop. Vi venter på min onkel her.
Vi bør komme videre, mens vi kan.
Der hvor jeg kommer fra, bruger vi de fordele, vi har.
Vent!
Lorne!
Er du kommet til skade?
Trolddom har sin pris.
Også når det går godt.
Op med dig.
Jo yngre man er,
jo mere energi tapper det.
Drago.
Tak, fordi I reddede dem.
Dagslyset brænder.
Jeg må blive i skyggen.
Så du det?
Han sprang.
Til hvilken nytte er en drage, der er kraftesløs under solen?
Vi satte al vor lid til ham.
Kan du ikke hæve forbandelsen?
Jeg blev aldrig ordineret.
Men måske med tiden. Jeg kan søge i mine skriftruller.
Fandt du din kur?
Vi har lidt tid, indtil de fanger deres heste,
men de vil jage hver familie i dalen for at finde jer.
Nej, Brude vil følge æggene.
Jeg kører sydpå med dem og leder hans styrker væk.
Det giver jer tid til at samle folk
og skabe et forsvar.
Tager du mod syd, så rammer du muren om tre dage.
Der er mere plads mod nord.
Medmindre du planlægger at beholde æggene selv.
Nej. Jeg kan rejse hurtigere ad veje, jeg allerede kender.
Desuden er jeg en ridder.
Jeg er udvalgt, Dragen stoler på mig.
Godt.
Så bliver det sydpå.
Men Brude har slavejagere i bjergene.
Vi må være forsigtige.
- Vi? - Jeg tager med dig.
Og Lorne kan studere sine skriftruller på vejen.
Bevæbn alle, som kan kæmpe,
kom derefter sydpå, så fanger vi Brude mod muren.
Rhonu, rejsen bliver svær, med kun lidt søvn.
Ligner jeg en, der er vant til luksus?
- Jeg forbyder det. - Forbyder?
Jeg er kun bekymret for din sikkerhed.
Kan du bebrejde mig det?
Du må have følt noget, da du rørte ved mit hjerte.
Lad os komme i gang.
Man vænner sig til hende, ikke?
Som en ligtorn.
Svaret er i øvrigt nej.
Jeg kan ikke bebrejde dig for at være beskyttende.
Le bare.
Tror du virkelig, en kelter kunne falde for en sydlænding?
En mand er vel en mand?
En mand er en mand,
men hans hjemland giver ham sin natur.
Det er, hvad vi tror inden for muren.
Inden for? Du mener uden for.
Nej, denne side er indersiden.
Den anden side er indersiden. Dette er ydersiden.
I byggede muren for at holde os inde.
Som dyr i et bur.
Den blev bygget for at holde jer ude, som uhyrer på dørtrinnet.
- Og jeg byggede den ikke. - Og jeg er ikke
et uhyre.
Jeg kunne have valgt mine ord med større omhu.
Hvad skete der?
Jeg holdt den bare.
Det var ikke meningen.
Indtil dragerne udklækkes, har de ingen kontrol over deres ild.
Jeg er bange for, at nogle af dem ikke vil overleve rejsen.
Jeg skal bruge sydlændingen i live.
De vil have hørt lyden.
Så forlader vi vejen. Gå til fods. Bliv på ryddede steder.
Giv mig æggene.
Langsomt.
Sådan.
Forsigtig.
Sådan.
Der er en hule længere fremme.
Gareth.
Hvad ser du?
En skygge.
Den har form og følelse.
Ja, Brudes mørke trolddom har åbnet skyggerne for mig,
og gennem vores hjerter til dig også.
Kom. Lad mig vise dig, hvordan det virker.
Venter du på, at jeg bærer dig over dørtrinnet?
Hvis du mestrer skyggehop, kan du rejse meget hurtigt.
Det er ligesom at få vinger.
Drago, vent!
Første skridt, tænk på skygger som døre.
Brug din fantasi.
Ser du? Hver skygge er en passage.
Prøv det nu.
Det er skyggehop, ikke skyggestand.
Le bare, firbensånde.
Skridt nummer to, vælg en skygge at komme ud af foran dig.
Skridt nummer tre, fokusér og fortræng alle distraktioner.
Følg så mig.
Spring, spring, spring!
Spring!
Du kan godt!
Koncentrér dig!
Spring!
Måske har du ikke arvet noget fra mig.
Eller også distraherer Rhonu dig.
Jeg tror, hun kan lide dig.
Du er vanvittig.
Se, hvordan hun vrænger ad dig.
Når en hundrage finder en værdig han, slår hun ham med halen.
Lad os håbe, den tradition ikke kommer på mode blandt mennesker.
Du kan også lide hende.
Nej.
For hver dag vokser vores bånd sig stærkere.
Først var det smerte, sorg.
Men nu kan jeg føle dit hjerte ræse, når hun er nær.
Mit hjerte ræser, fordi vi bliver jagtet af en morderisk troldmand.
En sand ridder ville være i stand til at træne hårdt og ignorere distraktioner.
Jeg har trænet i årevis, din snakkende sadeltaske.
Hvor vover du? Tag den.
Du antager ting igen.
Pansret.
Føler du ikke noget?
Det kilder lidt.
Det glæder mig, du fandt en lejlighed til at spille idiot.
Kom.
Lorne har fundet noget.
Den kaldes Troldmandens Forbandelse,
en besværgelse, der slavebinder.
Offeret vil adlyde druidens bud, men kun fra solnedgang til solopgang.
I dagslys vil de være svage og ubrugelige.
Der er altid en pris.
Selv for en troldmand som Brude.
Kan du se?
Forbandelsen virker langsomt.
Men ved fuldmåne
mister offeret sin vilje.
Drago vil være på Brudes side.
To dage.
Kom til mig.
Er der noget galt?
Jeg drømte om alt det, dragerne vil gøre for menneskeheden,
da jeg følte forbandelsen blive stærkere.
Ondt begær kan ødelæge en drøm på samme måde som et hjerte.
To dage mere til muren.
Og for Drago.
Hvad var det, hun hed?
Begilda.
Er hun smuk?
Har hun børn?
Det må du spørge hendes mand om.
I har nogle syndige vaner på den side af muren.
Du misforstår.
Hun er en gammel dame, som var venlig mod mig.
Hvad angår skønhed,
har jeg set mere af det på denne side af muren.
De har været her.
Tegn på et bål.
Frygt.
Vi nærmer os.
Hurtigere!
Ned.
Af sted, køtere.
Jeg kender den klan.
Nogle af dem er mine fætre fra gårdene østpå.
Fem vagter.
Vi kunne befri dem.
Er du skør? Vi er nødt til at komme videre.
Når de er væk, kan vi komme over højdedraget og ind i skoven.
Æggene er det eneste vigtige nu.
Det vigtige er mit folks frihed.
- Her. - Forsigtig.
Gør, hvad du vil.
Jeg hjælper dem.
Rhonu, vent.
Hør.
- Du kunne have stoppet hende. - Mig?
Det er dig, der er ridderen på den hvide hest.
Skal vi af sted?
Hun sagde, vi skulle gå videre.
Der er frit mod syd efter skoven.
Sir Gareth. Jeg har set dig slås.
Du kan klare dem.
Hun er helt alene.
Vi har allerede mistet en drage, vil du miste resten?
Videre! Af sted!
Båndene, der binder,
hør mit kald,
flet jer ud,
fri fra alt!
Vi er fri!
Lorne!
Vi er fri!
Gareth.
En ridder sværger at være tapper.
Se!
Jeg er tilbage!
Skyg om dagen, lys om natten, udfør min vilje i månens skær!
Alle kan ikke overleve denne rejse.
Gør det nødvendige offer.
Skyd!
Gennem din egen skygge! Sikken tapperhed!
Sydlænding!
Jeg ser, den mugne kælling har gjort dig rundtosset.
Kys hendes hals, mens du kan,
før jeg strækker den, som jeg gjorde med hendes mors.
Vent.
- Lad os gå. - Nej!
- Lad os gå. Kom nu. - Nej!
Der er stadig for mange. Kom.
Kodekset.
Da Drago genvandt sin form, kunne det have været på grund af dig?
Mig? Hvordan?
Du opretholdt kodekset.
Du kom tilbage.
Og det var det præcise tidspunkt, Drago kom til syne.
I deler følelser, smerte.
Måske kan han fornemme dit mod.
Hvordan føles det?
Kan du se dit hjem?
Det er svært at se andet end muren.
Før i morgen er omme, vil vi være fanget mellem den og Brude.
Din onkel skal nok klare den.
Han rider til den visse død, hvis Drago er kommet under Brudes kontrol.
Mændene på muren vil ære en ridders anmodning om beskyttelse,
vil de ikke?
Jo, ære er alt, de snakker om.
Jeg kender et sted, vi kan søge ly.
Druidernes kreds,
hvor jeg skulle have haft min dragt.
Ikke mere.
Forbandelsen bliver stærkere. Jeg kan ikke bevæge mig.
Du må kæmpe imod.
Brude er en kraftfuld troldmand, noget jeg åbenbart aldrig bliver.
Jeg kan ikke finde en måde at hæve forbandelsen.
Jeg er til fare for jer alle. I må væk.
Vi har brug for dig.
Jeg vil ikke være slave.
Jeg vil tage mit eget liv.
Og mit?
Nej!
Der må være en anden måde.
Rhonu har ret.
Jeg kan ikke tage dit liv.
Man skal selv træffe sine valg.
Jeg har ikke takket dig for at dele dit hjerte.
Og jeg har aldrig sagt undskyld,
jeg betvivlede,
du er en sand ridder.
Tiden er kommet.
Vil jeg stadig føle dit hjerte?
Hvad skal jeg gøre?
Hvad sker der nu?
Følg kodekset, som en ridder altid gør.
Jeg er ikke en ridder.
Det har jeg aldrig været.
Jeg ved ikke engang, hvad en ridder er, mere.
På den anden side af muren,
er der intet kodeks.
Kun grusomhed.
Jeg er ked af det.
Gareth,
hvis du virkelig er en ridder,
vil din styrke støtte de svage,
du vil kun tale sandhed.
Og hvis dette er mit sidste daggry i frihed,
er jeg glad for, du var her ved min side,
min ven.
Dette er enden.
Vi kan ikke komme længere.
Bliv i skjul.
Vent! De vil skyde vores slags med det samme.
Hil jer! Mænd af muren!
Det er mig, Gareth! Skyd ikke!
Skyd ikke!
- En mand nærmer sig! - Skyd ikke!
- Til jeres poster! - Det er mig!
Kalin, det er Gareth!
Jeg er kommet tilbage fra nord!
Kalin, åbn porten!
Om et øjeblik vil hundreder af vilde komme ud fra træerne...
Hvad har vi her?
...anført af en grusom troldmand og en drage.
I vil ikke le, når I bliver angrebet.
Du er vendt tilbage! Ikke tomhændet, håber jeg.
Et drageæg lavet af guld.
Had laver han?
Viser sit sande jeg.
Gareth, vent!
Lad være!
Bueskytter, gør klar!
Nej, vent. De er med mig.
- Fyr, når jeg siger til. - Se.
Du har fundet den skat, du behøvede for at købe din riddertitel.
Udvalgt, var det?
Jeg vil ikke have den mere.
Åbn porten.
I må tro på mig.
Jeg vil bare hjælpe.
Åbn porten.
Din søgen har ikke forbedret det selskab, du holder dig.
Men du har udført det, jeg krævede af dig.
For den fantastiske skabning
ville jeg slå dig til ridder.
Men siden du har ført denne, hvad var det,
en mægtig troldmand til min mur?
vil jeg nægte dig det.
Velkommen,
mit kæledyr.
I nat vil både din krop og dit sind tilhøre mig.
Var det en del af din plan?
Han førte os til vores død.
Og du, druide. Du sagde, han ville befri os.
Hvad venter de på?
Idioterne har glemt deres stiger.
De kan ikke komme over muren.
De venter på månen!
Venter på Drago.
Hvis vi er heroppe, når han angriber, bliver vi brændt til aske.
Jeg kan befri Gareth.
Du kan ikke bruge rebtricket,
han i lænker.
Det er ikke et rebtrick.
Jeg hører jeres konge har spist alt, der kan gå, flyve eller svømme.
Han vil betale godt for at spise disse sjældenheder.
Nu, mit barn.
- Til våben! - Til våben!
Måne og sol, to som en.
Bytter position, dans druider.
Lorne? Hvordan kunne han...
Op på muren, kujoner!
Æd!
- Til kamp! - Til kamp!
Vi har mistet ham.
Drago er væk.
Vi har mistet alt!
Det bedste ville være at skyde en pil gennem dit hjerte og hans!
Dræb mig, hvis du vil.
Men det eneste gode, der er tilbage af Drago, findes herinde!
Han delte sit hjerte med mig, før han blev forbandet.
Hvad vil du gøre? Give det tilbage?
Jeg gør, hvad kodekset kræver.
Fremad!
Vi har mistet dragen!
Jeg har ført jer til et blodbad!
Vi er nået hertil.
Jeg kan se den anden side af muren.
Angrib!
Tag, hvad I kan.
Du behøver ikke tælle.
Der er lukket.
Prøver du stadig at vinde et sølvsværd?
Det her er godt nok.
Forsvind.
Ser du, hvad der kommer af at bekymre sig om uværdige vilde?
Du har dødsdømt denne bosættelse.
En ridder sværger at være tapper.
Det gamle rim?
Det er bare poesi, dreng.
Det er mere, end du nogensinde lærte mig.
Og uden de ord ville jeg stadig stjæle fra de fattige.
Og du ville stadig have
dit hoved!
Mit sværd skal forsvare de hjælpeløse.
Ser du? Jeg har lært dig noget.
Og nu din sidste lektion, væbner.
De gamle kodekser er blevet købt og solgt.
En ridder er ikke mere værd end sin profit.
Sigt efter forreste linje.
Dig, løft albuen.
Lærer de jer ikke noget her?
Bedre.
Livet er uforudsigeligt.
Jeg forlader dem ikke.
Vores hjerter kender kun dyd.
Tapre pige.
Vis mig drageæggene, så slipper du for galgen.
Rhonu!
For min mor!
Løb!
Gareth!
Forbandelsen er hævet.
Du reddede mig!
Landsbyidioten slår til igen.
Jeg ser kun en ridder.
Sir Gareth.
Druiden er i live. Få ham ned!
Gareth?
Det virkede åbenbart.
Du har fortjent din dragt.
Gareth!
Hold ud, Rhonu.
Vi klarede det.
Vi vandt.
Gareth.
Nu har vi virkelig noget tilfælles.
Lad dagen i dag markere en ny tidsalders begyndelse,
med dragernes visdom og det Gamle Kodeks.
Vi kan lægge vores våben væk og forene os i fred.
Sir Gareth!
Den vil fra nu af hedde Drageporten,
og den vil altid være åben for mennesker fra begge sider.
Er jeg den udvalgte nu?
Valg skal være ens egne.
- Velkommen nordfra. - Hej.
Skulle det være et gulddragekrus?
- Det. - Det her?
- Ja. - Det er det bedste.
Kun et. Det her?
Okay.
Velkommen, nordboere.